Alle nyheter hele døgnet. Dette er 1010 WINS.
Det er 17 grader kl. 6.
Bare sov, du.
Alle nyheter hele døgnet. Dette er 1010 WINS.
God morgen. 20 grader kl. 6 denne onsdagen, 24. august.
Alle nyheter, hele tiden. Dette er 1010 WINS.
God morgen. 22 grader kl. 6 denne torsdagen, 25. august.
Dette har skjedd: En brann herjer sju hus...
To av USAs OL-svømmere...
Litt vind. Nedbør og torden et par steder. 32 grader...
Clinton lanserer en ny valgkampreklame i dag.
Politiet oppgir ikke noe motiv for drapet.
... innvandrere mens valget nærmer seg...
Danny-boy. Sekkepipene kaller.
Sekkepipene...
- Jeg har sittet oppe i natt. - Klokka er snart sju.
Jeg har visning i dag.
- Fikk du tak i henne? - God morgen.
Hvorfor får jeg ikke bil?
Det er skolestart neste uke, vel?
- Det er søknadsfrist til Syracuse nå. - Jeg ba Chris Simpson om attest.
- Vennene mine skal på delstatscollege. - Du har jobbet ræva av deg for dette.
Oppgaven din.
FLUENES HERRE
- Hvilket kapittel holder du på med? - Femte.
Det var der de nesten drepte den gutten.
Jeg klarer det selv.
- Vi har klart oss bra hittil. - Vil du skrive omtalen òg?
De tror at 350 000 er nok til drømmehuset.
- "Kan vi få en visning ved midnatt?" - Midnatt?
Skolen vi var på i går, er privat, men kjempefin.
- Har du sett semesteravgiften? - Og det er uten boutgifter.
Vi får det til.
- Det må vi. - Ok. Onsdag?
Hvis du ikke får det på en lapp...
- Jeg hører etter! - Nei!
Jeg glemmer ikke uttrykket...
Jeg prøver.
- Elsker deg. - Jeg liker deg.
Hei!
18 tusen i året? Det er ikke MIT, men førskolen, elskling.
- Og nå, da? - Stormfulle høyder. Charlotte Brontë.
- Emily. - Emily?
Det ansiktet glemmer jeg ikke.
Vi fikk blikkontakt en gang. Bang, liksom.
Sønnen min sier jeg bør pensjonere meg. Jeg vet ikke.
Kanskje. Hver dag er et ork.
Begynner å føles som en nedtelling. Fram og tilbake, morgen og kveld.
Så en dag er det over.
- Hva da? - Livet.
- Greit. Ser deg neste runde. - Ta det pent.
Faren min døde da han var 43.
Jeg, moren min og brødrene mine overtok skyhøy gjeld.
Jeg kom tomhendt fra Irland. Skapte meg et liv. Familie.
Derfor driver jeg med dette, beskytter unge familier som dere.
Min kone Karen og jeg har jobbet hardt og tatt fornuftige valg.
Sparekonto, aksjesparing, utdannelsesfond for sønnen min.
I 2008... tapte vi alt sammen.
Huslånet forfalt. Vi realiserte alle aktiva og skar bort alt unødig.
Samtidig tjente bankene på Wall Street seg rike.
Det eneste vi ikke skar ned på, var livsforsikringen.
Med høyere avkastning. Men jeg kjenner deg for godt.
20 er kanskje ikke nok.
Jeanie, kan du finne fram Jared Carlsons helseforsikring?
Jeg skal se på den og ringer deg.
Alex Murphy ringte. Det blir drinker på Paddy O'Brien's.
Du kan alltids spørre Webber og Finch.
- Mike. Kan jeg få et ord? Mitt kontor. - Ja visst. John, jeg må...
Ti år.
Helt uten videre.
Sluttpakken din.
Selskapet skifter fra engangsbeløp til utvidet helseforsikring.
- Gir du meg forsikring, Frank? - Du bør få arbeidsledighetstrygd.
Karen og jeg lever fra hånd til munn.
Ring HR når du vil, de kan svare på alle spørsmål.
Jeg har to lån! En sønn som skal studere. Og fem år fram til pensjon!
Jeg er 60 år gammel, Frank!
Det er ikke personlig, Mike.
Lønnen din står ikke i forhold til inntjeningen.
Du jobber hardt og er en god soldat. Du fortjener det ikke.
Men det er sånn at soldater blir såret iblant.
- Hei, elskling. Hvordan er dagen din? - Fin. Hva er det, vennen?
Jeg ville ikke bry deg, men har du vært innom banken?
Jeg trodde vi skulle vente.
Ja, til denne uken. Vi har snakket om det.
Danny må velge fag. Får vi ikke utvidet lånet, kan vi ikke betale.
Jeg sendte sjekken til semesteravgift i morges. Er alt i orden?
Ja da. Det er litt kjør, som vanlig.
- Ok, elskling. Vi ses i kveld. - Ja. Ha det.
Beklager at jeg er forsinket. Står til?
- Hvor lenge har du vært her? - Siden jeg ble fulgt ut av kontoret.
To til, takk. Til ham.
Hvordan tok Karen det?
Har du ikke fortalt henne det?
- Hva skal jeg si? - At du ble sparket av en kødd i dress.
Hun vet ikke hvor ille alt er. Vi har ingenting å falle tilbake på.
Ti år. Du bygger et hjem, et liv, en karriere. En dag får du høre:
"Det var fint så lenge det varte. Takk! Vi ses til minnetalen."
Vil du vite at du er en god mann, så se på familien. Det er den som teller.
Du ofret jobben for dem. Ikke glem det.
Vi var makkere i sju år. Du sørget alltid for å støtte meg.
Nå kan andre støtte deg for en gangs skyld.
Greit...
Du kunne endt opp som meg. 45, skilt, ungene avskyr meg.
Skulle ønske jeg var 45 igjen.
Det var godt du sluttet.
Politifolk er ikke bare politi lenger. Alt er politikk, tjenester, velge side.
- Politibetjent Hawthorne? - Nei, førstebetjent Hawthorne.
Sånne som oss, Mike... Vi jobber hardt, men det hjelper ikke.
En kommuneansatt har begått selvmord etter varsel om korrupsjonsgransking.
- Verden er korrupt. For oss små òg. - Han kommer.
- Michael. Det er en stund siden. - David. Førstebetjent! Gratulerer.
Jeg er mer på rådhuset enn på jobb. Men sånn er det.
- Selger du fortsatt forsikringer? - Ja.
- Beklager at jeg forstyrret. - Det går bra.
- En liten prat, betjent? - Jeg har akkurat jobbet 12 timer.
- Godt å se deg. - I like måte.
Pass deg for han her.
Kødd.
Hør, du skjuler da aldri noe for kona og er ikke for stolt til å be om hjelp?
- Jeg klarer meg. - Det er irsk stolthet.
- Det vet du alt om. - Jeg må hente guttungen.
- Skal ikke du rekke et tog? - Jo.
- Jim. - Jeg betaler.
- Lov meg at du forteller det til Karen. - At du endelig spanderte?
Som irer sier: "Hva Gud syns om penger? Se hvem han gir dem til."
Vi ses. Jim, vi ses.
Unnskyld.
Kan du tro det? Veskekontroll i rushen!
"Er det noe som tikker, så la dem gå."
Det kan jeg ikke.
Mike, kan jeg få forsikring før jeg får hjertesvikt?
Åpne bagen, takk.
Se deg for!
Jeg vil gjøre det!
Dørene lukkes.
Mobilen min!
Fanken.
Jeg er på toget alt. Skal det skje, må det bli i kveld.
- Hei, Walt. - Har du et navn til meg?
Hun stirrer på deg som om hun vet noe vi ikke vet.
Jeg ser ingen.
- Er alt i orden? - Ja da.
- Har du prøvd neste vogn? - Jeg må pisse. Prostataen er diger.
Jeg har ikke sovet i natt. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre!
Hør her, Manny. Kablene er i orden, men det er ikke strøm her.
Få dem til å ordne det.
Hva om jeg prøver dette...?
- Herregud, Jimmy! - Jeg gjorde ingenting.
Hei, Tarrytown! Klimaanlegget er gåent her. Finn plass foran.
- Du ser utslitt ut, Sam. - Ja. 32 år.
Tar ikke toget livet av meg, gjør folk det.
- Gjør det for min skyld. Ta bagen. - Jeg vil ikke. Hold opp!
Det er nettopp derfor jeg ikke har giftet meg.
Gå vekk!
JP Morgan og Chase kjøper stort. Jeg sa du skulle kjøpe på bunnivå.
Alvorlig talt?
Dette er en Gieves og Hawkes-dress! Sier det deg noe? Selvsagt ikke.
Skrøner han, så kvitt deg med ham.
Billetter, takk!
Har du billett, unge dame? Kjøper du på toget, blir det avgift.
Det er surt, ja. Byråkrater, vet du. Billetter, dere.
- Takk, Gordon. - Ikke tale om!
Ta ned føttene fra setet, jenta mi. Har du billett?
Hold kjeft! Selvfølgelig vet jeg hva jeg snakker om.
Vær så snill.
Vær så snill å ikke bruke billig parfyme.
Ha det...
Neste stasjon: 68th Street.
Neste stasjon: 86th Street.
"Fire år, og du har lest alle. Hadde ikke klart det uten deg." Danny.
Steinbeck, ja.
Noen mener at hans fremste verk var et brev han skrev til sønnen.
- Boken. - Nettopp.
Beklager.
Takk.
Den første turen med pendlertog. En prøvelse.
- Hva med deg? - Hver dag de siste ti årene.
Ti år! Da kjenner du sikkert alle her.
De daglige pendlerne. Av utseende. Har vi truffet hverandre før?
- Nei. Jeg heter Joanna. - Michael.
- Fire minutter mellom stasjonene? - Ja. Mer eller mindre.
Fire minutter. Av og på, av og på. Så intetsigende.
Jeg plager deg visst. Det gjør jeg. Du vil bare lese.
- Jeg er gift. - Å. Det er jeg også.
Jeg studerer atferd. En yrkesskade.
- Å være gift? - Nei, å forstyrre folk.
Jeg liker å konversere.
Så i jobben setter du deg ned og innleder en samtale. Og så?
Ok. Si at det er hundre mennesker i vogna.
Det fins 16 personlighetstyper slik psykologien definerer det.
Så jeg går ut fra at det er seks av hver type.
De reagerer forskjellig i en gitt situasjon.
Jobben min er å besvare ett grunnleggende spørsmål.
- Hvilket? - "Hva slags menneske er du?"
Jeg? Det bør du nok spørre kona mi om.
Hva med et eksperiment?
Det er smertefritt. Bare et enkelt, hypotetisk spørsmål.
Hva om... jeg ba deg gjøre en bitte liten ting?
Det er noe som bare du er kvalifisert til å gjøre.
Det er noe som ikke betyr noe for deg, -
- men som kan påvirke et annet menneske på toget sterkt.
- Ville du gjort det? - Da måtte jeg visst hva det er.
- Spiller det noen rolle? - Ja.
- Du ville aldri få vite følgene av det. - Hvorfor skulle jeg gjort det da?
Fordi du får en belønning.
Hva er belønningen, da?
På toalettet i vogn 2.
Kanskje det er en pakke der?
Gjemt.
Og pakken inneholder 25 000 dollar.
Pengene er dine, pluss enda 75 000 i kontanter...
... hvis du gjør denne ene lille tingen.
Jeg skjønner ikke.
En person på toget hører ikke hjemme her.
Det eneste du trenger å gjøre er å finne dem. Det er alt.
Personen har en veske.
Du vet ikke hvordan den ser ut, men i den er det noe som er stjålet.
Vedkommende kaller seg Prynne. Det er ikke et ekte navn.
Han eller hun er på toget helt til Cold Spring.
Finner du dem og vesken, er 100 000 dollar dine.
Ikke gå av toget før du har funnet vesken.
- Ikke fortell om tilbudet. Enkelt. - Vent litt.
Jeg trodde at det var hypotetisk.
En liten ting. Ikke vanskelig for en tidligere politimann.
- Vent, hvordan visste du... - Jeg skal av.
Mener du alvor?
Du må bestemme deg før neste stasjon. Hva slags menneske er du?
Hva?
Du kødder?
Billetter, takk.
- Unnskyld. - Klimaanlegget virker ikke her.
Jeg lurer på om du kan hjelpe meg. Jeg ser etter noen. En venn.
Vedkommende skal til Cold Spring.
Har du oversikt over hvem som kommer og går?
Ja visst. Jeg tar bilder, har spørreundersøkelser...
- Jeg mente det ikke sånn. - Fint. Billettene gjelder i soner.
De kjøper billett til en stasjon, jeg merker setet med sonen.
Gjelder det bare enkeltbilletter, eller...?
Du ser etter en venn. Kjenner du ikke utseendet?
Du stiller spørsmål om passasjerer, rutiner...
Ja, det er dumt.
Vi har bare hatt kontakt på nettet. Hun bor i Cold Spring.
Skal du treffe en nett-date? På et pendlertog?
Jeg kan ikke hjelpe deg. Det kan ingen.
Ok.
Ta det pent. Lykke til.
Neste stasjon: 110th Street.
- Michael? Michael MacCauley? - Ja.
- Har du funnet det du leter etter? - Hva?
Er du med på det?
Nei. Nei, det kan jeg ikke.
De trodde at du kanskje ville si det.
- Vent litt! Hva er dette? - En advarsel.
Hvis du ikke har skjønt det enda, så holder de øye med deg.
Neste stasjon: 125th Street.
Tony, kan jeg få låne mobilen?
Min ble stjålet. Jeg må ringe. Det er krise. Vær så snill!
Greit. Det er ikke dekning før 125th Street. Kanskje helt bakerst.
Ikke lukk spillet!
Har du funnet ut hvem hun var? Hun som slukte deg med blikket.
Jeg antok at du gikk for å se etter henne.
Jeg dømmer ingen!
- Kan jeg få låne sportsdelen? - Ja visst.
- Takk. - Yanks spiller mot Sox.
Fem seiere, så er det i boks.
Guttungen lar meg ikke se kampen. Det er ikke er bra for blodtrykket.
Som om en Yanks-seier skulle gi meg hjerteinfarkt eller noe.
RING POLITIET FAMILIEN I FARE
Det har jeg igjen for å lære gutten å være fornuftig.
Jeg har tenkt å ta meg en øl. Kan du ikke bli med?
Jeg kan ikke.
Jeg må ringe.
- Kom igjen, Karen! Svar. - Abonnenten kan ikke nås.
- Politiet. - Betjent Murphy, takk.
- Kan jeg koble deg til svareren? - Mobilen. Det haster.
Det er Michael. Jeg er på toget like før Harlem.
Jeg vet ikke hva som foregår.
En ukjent kvinne skal ha meg til å finne en passasjer med en veske.
Murph, jeg tror at...
Send en bil hjem til meg og be dem ringe meg på dette nummeret.
DU KUNNE VÆRT HJEMME NÅ!
Neste stasjon: 125th Street.
Vi ses neste runde.
Neste stasjon: Yankee Stadium.
Murph?
Du godtok tilbudet, Michael. Så brøt du reglene.
Beklager, vi har fått rødt signal. Vi fortsetter om noen minutter.
Hva faen er dette?
Se utenfor. Hjørnet av MLK og Lexington. Fort. Sørøstre hjørne.
- Hva vil du at jeg skal gjøre? - Jeg vil at du skal ta ansvar.
Alle lider valgets kval.
Ingen tvang deg til å ta imot pengene.
Ser du ham?
Han skal ikke snakke med politiet.
- Jeg sa ingenting. - Det er ikke sant.
- Herregud! Hva har du gjort? - Det var deg. Du tok en avgjørelse.
Finn Prynne. Finn vesken. Ellers får det enda flere følger.
Så du hva som skjedde?
Jeg kan nå hvem som helst. Karen og Danny også.
Rører du kona mi eller sønnen min, så sverger jeg på...
Jeg ba deg gjøre en liten ting. Ikke gjør det mer komplisert.
- Ikke la meg gjøre dine kjære noe. - Vent!
Enkeltbilletter er festet til setene. Jeg ser hvem som skal til Cold Springs.
- Framgang. - Hva er det i vesken?
Se etter i høyre jakkelomme.
- Vet du hva det er? - En GPS-sender.
Tiden i politiet var ikke bortkastet. Fest den til vesken, så er det over.
Dobbs Ferry er tredje stasjon med ankomst kl. 19.00.
Og Michael...
La mannen få mobilen tilbake.
Vet du hvem som sitter her?
- Går toget til Tenmile River? - Ja.
Det var det jeg trodde. Takk.
Neste stasjon: Yankee Stadium.
Jeg overhørte deg i stad. Du er aksjemegler, ikke sant?
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg har ikke sett deg på toget før.
Det er det en grunn til.
Er du på forretningsreise?
Kona og jeg skal pensjonere oss snart og er ute etter en ny aksjemegler.
Jeg jobber i en av verdens største investeringsbanker.
Vi tar ikke imot folk som deg.
Du skal til Cold Spring. Jeg tenkte at du kanskje skulle til en kunde der.
Hvorfor tror du at jeg skal til Cold Spring? Hva er det du vil?
La meg tippe. Dressen, skoene, klokka...
Du har jobbet med salg i 20 år, og nå vil du kjøpe timeshare på Maui.
Jeg er på vei ut i ødemarka. Burde ikke ha sluttet hos Goldman Sachs.
Hei, Goldman Sachs. På vegne av middelklassen: Faen ta deg.
Beklager, fortsett.
Det var ingenting.
- En lang dag, Sherri. - Ja.
Så travelt du har hatt det. Fram og tilbake i ett sett.
Karen maser om at jeg må trene mer, det er enten toget eller pilates.
- Hvordan har familien det? - Bra.
- Danny skal gå på Syracuse. - Så flott!
Ja. Han må bestemme seg for studenthybel eller en leilighet.
Unnskyld? Hallo?
Du går på Columbia, ikke sant? T-skjorta...
Skal du bli fotograf? Jeg så kamerabagen.
Jeg vet ikke. Unnskyld.
Glasurgenerasjonen.
- Unnskyld. Vent litt. - Neste: Dobbs Ferry.
Jeg vil bare prate med deg.
Hva er det du driver med? Er du sprø?
- Hva er dette? - Ingenting! Hold opp.
- Falske ID-kort? - De er ikke mine!
Kjæresten min ba meg ta dem fordi han ville bli tatt.
- Er du politimann? - Nei.
Men hvis han brydde seg om deg, ville han ikke bedt deg gjøre slikt.
Greit.
Neste stasjon: Tarrytown.
SETT NOEN OPPFØRE SEG MISTENKELIG?
MELD FRA HVIS DU SER NOE.
- Er du sikker? - Kanskje det ikke er noe.
De satt sammen, tre stykker.
Ved 125th Street gikk de inn i hver sin vogn. Det var rart.
Jeg kan bare åpne vesker som står igjen.
Jeg tar toget hver dag. Som jeg sa: Kanskje det ikke er noe.
- Men "ser man noe, så si fra". - Kan du peke dem ut for meg?
Hun som sitter der. Sykepleieren.
I den andre vogna: Afroamerikaner med gitar.
Og en i den siste vogna. Alle skal til Cold Spring.
Unnskyld. Vi har sikkerhetskontroll. La meg få se i vesken.
- Hvorfor det? - Jeg må bare få se i veska.
- Vi tar stikkprøver. La meg få se. - Jeg vet at jeg har rettigheter!
Hvorfor akkurat meg? Ærlig talt! Hvorfor skal du se i veska mi?
Du forstyrrer de andre. Bare gi meg vesken.
- Jeg ba pent. Åpne vesken. - Jeg er sykepleier!
Jeg hjelper folk! Jeg dreper dem ikke!
Jeg sa at det var sikkerhetskontroll. Bare åpne vesken.
Åpne vesken, så går jeg.
Jeg så det, men kommer ikke til. Jeg trenger mer tid.
Hvem er du?
Hvorfor følger du etter meg?
Ba du om kontrollen?
- Prynne? - Hva sa du?
Hvem er du? Hvor mye vet du?
Uansett hva du driver med, vet du hva du bør gjøre. Kutt ut!
Gikk det bra?
Ja.
Så du det? Drittsekken prøvde å stjele lommeboka.
Dette toget skremmer meg.
Hallo?
Hva?
Hvem er det?
Greit.
Mike, det er til deg. En fyr som sier han er politimann.
- Du ser dårlig ut. Er alt i orden? - Et øyeblikk bare.
Murph. Har du sendt noen hjem til meg?
Tarrytown-politiet er på vei. Hva faen er det som skjer?
Mike...
En dame satte seg hos meg. Kalte seg Joanna.
Hun tilbød meg hundre laken for å finne noen på toget.
- De vil ha vesken hans. - Hundre laken? Hva slags veske?
Det vet jeg ikke. Men det høres sprøtt ut.
De truet Karen og Danny. De drepte en fyr! Dyttet ham ut i gata!
- Herregud. Ok. Er du på toget? - Ja.
Ikke gjør noe. Jeg ringer en venn hos samferdselsmyndighetene.
- Jeg har funnet ham, Murph. - Hva har du gjort?
Jeg fikk en GPS-sender. Gutten er i slutten av 20-åra. Slange-tatovering.
- Han går under navnet Prynne. - Prynne?
Tok du imot pengene, Mike?
Skal jeg hjelpe deg som politimann eller som venn? Det er to ulike ting.
Hva er det du ikke sier, Murph?
For to dager siden meldte en kompis om et selvmord.
En byråkrat i byplanetaten. Det er på nyhetene.
Men fyren hadde omgang med feil type folk.
Et vitne så ham bli kastet ut av to typer fra 35. etasje.
Vitnet kalles Prynne.
Og jeg har pekt ham ut. Noen på toget har tenkt å drepe ham.
Jeg kranglet med ham, jeg har ei veske full av penger, jeg har mistet jobben...
Hun prøver å lokke meg i ei felle.
Hør her, gå av på neste stasjon...
Murph? Hallo? Murph!
Er du ferdig?
Hva i helvete feiler det deg?
Beklager, Tony.
Takk for at du tømte batteriet, kødd!
KOMMUNEANSATT TOK LIVET SITT ETTER ETTERFORSKNING.
Hvorfor skal vi treffe et vitne utenfor byen? Det er noe gærent.
20 minutter.
- Jeg hører med agent Foster. - Så lenge vitnet går av toget.
Er alt i orden?
Se hva du har gjort, Michael. Enda en passasjer er død.
- Han var FBI-agent! - Ja, men han var ikke Prynne.
- Dere drepte ham! - Din feil.
- Dette er jeg ikke med på! - Du syns du er et godt menneske.
Men du var i stand til å dømme en fremmed til en uviss skjebne.
Jeg er ferdig med dette spillet!
Det oppnås ikke kontakt med abonnenten.
UKJENT NUMMER
- Jeg vil snakke med kona mi! - Du har en jobb å gjøre.
Jeg gjør ikke en dritt før jeg vet at kona og sønnen min har det bra.
De drar hjemmefra akkurat nå.
Mamma. Kom. Vi er seint ute.
Danny, har du sett ringen min? Jeg er sikker på at den lå på badet.
- Har du spurt pappa? - Han tar ikke telefonen som vanlig.
Mamma, hvem er det?
Danny. Sett deg i bilen!
Lås døren.
Hva er det?
- Heter du Karen MacCauley? - Ja.
Det gjelder mannen din.
Unnskyld, kjenner jeg...
Du har en nydelig familie, Michael.
Neste: Tarrytown.
Politiet er på vei! Hvis dere...
Det var de. Til du tiltrakk deg for mye oppmerksomhet.
Se utenfor. Noen har meldt om en farlig passasjer.
Du står der med et lik. Hva blir resultatet?
- Hva vil dere jeg skal gjøre? - Ikke gå av toget, og ikke bli tatt.
Han er en av de faste pendlerne. Han er ikke farlig.
Han sa at han lette etter noen.
Han forteller et eventyr om mistenkelige vesker, så slåss han.
Beklager forsinkelsen. Vi skal straks kjøre videre.
LIVSFARE
Vogn én og to er klarert. Meld fra.
- Vogn tre og fire er klarert. - Vogn fem og seks klarert.
Han er ikke her. Det var det, karer.
Imponerende. Trodde ikke du kom med.
- Jeg vil snakke med familien min! - To stopp før Cold Spring.
Garrison er siste mulighet hvis du noensinne vil snakke med dem.
Jeg trenger mer tid!
Du har vist at du er snarrådig. Finn en løsning!
Manny, klimaanlegget stoppet. Jeg sjekker koblingen.
- Det er minst 30 grader her. - Vi jobber med det, frue.
- Tarrytown, jeg trodde du gikk av. - Sam.
Din heldige jævel!
Pappa sa at det lønner seg å skaffe nye venner. En omgang til?
Mine damer og herrer, klimaanlegget virker bare i bakerste vogn.
Vil dere flytte dit, så husk eiendelene deres.
Mine damer og herrer, vi er framme i helvetes forgård.
En helvetes tur til Cold Spring.
Greit. To par. Damer og firere.
- Tony, kan jeg være med? - Her er det bare å tape penger.
- Hundre dollar er alt jeg eier og har. - Greit. Texas hold 'em?
Ok, mine herrer.
Bare se.
- Går det bra? - Ikke spør.
- Du skulle gått av allerede. - Kanskje jeg vil se hvor alt ender?
- Hvorfor det? - Hva med deg, kamerat?
- Hvordan det? - Jeg har aldri sett deg på toget før.
Jeg har ikke sett deg.
- Du pendler ikke fast. - Hva har det å si for deg?
- Kameraten din liker meg visst ikke. - Det er bare tomprat.
Hvis det er noe du vil si, så er det bare å si det.
Det er bare det at de fleste av oss tar toget hver dag.
Vi nikker og hilser, men hvor mye vet vi egentlig om hverandre?
Hva med deg, Mike? Hva vet vi om deg?
Greit nok. Jeg har fått sparken i dag.
Jeg har ikke turt å si det til kona. Nå må jeg se gutten min i øynene.
Hva skal jeg si? "Jeg er ikke den du trodde jeg var."
Hva slags far er jeg? Hva slags ektemann?
Jeg er 60 år gammel. Hva har jeg å tilby?
Det var veldig oppriktig.
- Jeg trodde at livet mitt var jævlig. - Skal vi spille, eller?
Jeg er ute.
Jeg hørte noe tidligere i dag. Et hypotetisk spørsmål.
- Hva var spørsmålet? - Noen ber deg gjøre en liten ting.
Noe som ikke betyr noe for deg, men som påvirker en annen passasjer.
Ville du gjort det?
- Vet ikke. Hva får jeg ut av det? - 100 000 dollar.
- Helt klart! - Uten å vite hva det gjelder?
- Det spiller ingen rolle! - Hva er det for en "liten ting"?
En passasjer hører ikke til her. Reiser med en veske.
Du må bare finne dem før de går av.
- Er det alt? Det er ikke mye å gå på. - Det kan du si.
- Hva skjer når du finner dem? - De dør. Rent hypotetisk.
Hva ville du gjort, Mike?
Jeg ville samlet alle i én vogn og forklart situasjonen.
Nei, nei. Ville du tatt imot pengene, mener jeg?
Vet du hva?
Det har jeg gjort allerede.
- Jeg kommer fram til fem. - Fem hva?
Fem personer som ikke hører til. Fem som jeg ikke har sett før.
Denne damen her.
Den unge jenta med rosa hår. Mr. Goldman Sachs der borte.
Min venn med gitaren...
... og du.
Jeg heter Jackson.
Vet du hva jeg ville gjort?
Tatt de 100 000, funnet fyren, og bedt ham ta et annet tog.
All in.
Mener du det? Greit.
Du har ikke svart på spørsmålet. Hva gjør du på toget?
Kanskje jeg er som deg? Kanskje jeg vil se hvor alt ender?
- Vent. Unnskyld meg. - Jeg syner.
Dette er et månedskort. Du pendler.
Ja. Og... jeg har hus.
- Hva har du? - Jeg er ute. Beklager.
Hva om jeg er fyren du har snakket om?
- Er du det? - Hva da?
Noen vil at du skal dø. Jeg kan hjelpe, men må vite hva du vet.
Hvorfor skal du til Cold Spring? Hva har du i bagen?
- Bare en gitar. - Åpne den.
- Hvorfor skulle jeg stole på deg? - Åpne bagen.
- Hva gjør vi nå? - Vi stenger oss inne i vogn én.
- Og så takler du drapsmannen alene? - Jeg skal iallfall prøve.
Som du ser, er jeg ikke Prynne.
Men såpass har du skjønt allerede.
- Gitaren er for venstrehendte. - Hva har det med saken å gjøre?
Går det bra?
Du har våpenet i høyre hånd.
Dæven! Det var vel derfor hun valgte ut deg.
Fire passasjerer igjen. Hvem av dem er det?
Jeg vet ikke.
Du kan tape alt, og så vet du ikke hvem det er.
- Du drepte FBI-agenten. - Det er din feil.
- Hvor mye får du for drapet? - Det samme som deg, antar jeg.
Men det blir ikke sånn.
Uansett hvor mye de betaler, øker gjelden enda mer.
Hvem er Prynne, Michael? Fortell.
Nei.
- Du aner ikke hvem du har med å gjøre. - Gjør du det?
Ja, Michael. Det gjør jeg.
- Slipp den! - Ta det med ro.
Snu deg.
- Hvem av dem er Prynne? - Jeg vet ikke.
Du ljuger!
Ikke vær dum. Hold opp!
Ikke før Prynne er død.
Det kan jeg ikke tillate.
Du har ikke mer tid! Hvem er Prynne?
Det spiller ingen rolle. Drapsmannen deres er død.
Har du våpenet?
Ta det, Michael. Ta våpenet.
Drep Prynne, ta vesken, og så får familien din leve.
Jeg gjør det ikke.
Du får ikke begge deler. Du kan redde vitnet... eller familien din.
Du vet hvem Prynne er, ikke sant? På tide å avslutte det du har påbegynt.
Neste stasjon er Garrison.
- Hva skjedde med fyren med gitaren? - Han gikk av.
Det er best jeg ikke skal bo på bed og breakfast denne gangen.
Neste stasjon: Cold Spring. Toget har endestasjon i Cold Spring.
- Da er det bare deg igjen. - Hva?
Hvorfor skal du til Cold Spring?
Det har du ikke noe med.
- Hva har du i vesken? - Hvorfor maser dere om vesken?
- Prynne? - Hva gjør du? Slipp meg.
- Jeg kan hjelpe deg. - Gjør noe!
- Hvem er det? - Mike, slipp henne.
Du skjønner det ikke! Hun vil at du skal dø!
Du var vitne til et drap. Du har noe hun vil drepe for!
Slipp henne.
Gi meg mobilen! Ikke rør dere! Bli sittende!
Vær så snill, gi meg mobilen.
"Baby, jeg mente ikke det jeg sa. Vær så snill å svare."
"Jeg skal lytte."
Jeg...
Jeg vet ikke hva du sliter med, men jeg er ikke den du leter etter.
Kjæresten min og jeg... Vi har hatt en kjempekrangel.
For jeg var usikker på om jeg ville bo her. Usikker på oss.
Da skiftet var over, ville jeg ikke dra hjem.
Tilgi meg. Ta den.
Unnskyld.
De dreper familien min.
Det er ikke flere!
Seks enkeltbilletter. Seks sonekort.
Seks som skulle til Cold Spring.
Men... Den ene gikk av i Garrison.
Goldman Sachs. Han... Han satt ved midtgangen.
Ha det.
Han byttet plass.
Prynne.
Hester Prynne i "Skammens merke".
Du kjøpte billett til Cold Spring.
Siste stasjon! Cold Spring neste.
Er det gjort?
- Er det gjort? - Jeg nekter.
Jeg trodde jeg skjønte deg!
Etter alt dette velger du en fremmed framfor familien? Du tror du er helt!
Jeg vil ikke gjøre det. Jeg gjør det ikke!
- Manny. Vi har en gisselsituasjon. - Jeg gir beskjed.
- Dette er siste sjanse. Gjør det! - Nei!
Prynne har bevis på en konspirasjon.
De jeg jobber for, gjør alt for å beskytte seg.
- De er svært mektige. - Hvem?
De dreper deg, familien, og alle på toget.
- Hvem er "de"? - Du har valgt.
- Joanna, hvem arbeider du for? - Nå må alle dø.
Hallo...
- Politiet er varslet. - Stans toget.
Vil du leve, stanser du toget. Trekk i nødbremsen! Nå!
Ja vel. Hold dere fast, alle sammen.
Takk. Toget er inne om et minutt.
De føderale marshalene er klare. Avhør på sikkert sted. Raskt.
- Hvorfor stanser ikke toget? - Jeg vet ikke.
Sam, dette har jeg ikke noe med!
- Manny! - Dette er ikke bra.
Hjelp meg med å få den opp! Den sitter fast!
Lokføreren er død, døren er kilt fast! Jeg når ikke kontrollpanelet!
Sentralen, hører dere?
Nødbremsen virker ikke! Det er ikke mulig å stanse toget!
- Hva for noe? - Vi må flytte andre tog fra sporet.
- Mottatt. Sentralen rydder sporet. - Hva?
Det er en kurve like før Beacon...
Tar vi den i 115 km/t, sporer vi av.
- Bakerste vogn. Kan vi koble den av? - Vi må prøve!
Vi må løsne koblingen.
Det er en sikkerhetslås som kan bare løses ut under vognen.
Noen må dra i håndtaket. En av oss må ned og løsne låsen.
Det kommer ikke på tale!
- Bare ut og ned stigen! - Det blåser jeg i!
- Jeg skal gjøre det! - Du, ja.
- Si at de andre må holde seg fast! - Det skal jeg gjøre.
Vi har bare to minutter på oss!
Hold dere rolige.
- Hold dere rolige. - Hvorfor det?
Jeg har ikke tid til å krangle! Sett dere ned!
- Sett deg! - Jeg sitter jo.
Kjettingen sitter fast!
Du trenger mer kraft. Jeg henter øksa!
Jeg visste at det var toget som ville ta livet av meg, ikke folk.
- Få opp døra! - Går det bra med alle?
- Vi må ut! - Åpne døra!
Vær rolige! Ikke gå av toget! Hør etter!
Få opp døren!
Jackson, lukk døren. Vi er fortsatt i fare!
Ta aviser og dekk vinduene! Bruk vann, brus eller hva som helst!
- Mike, dette er galskap. - Få tak i vann, dekk vinduene!
- Hvorfor gjør vi dette, Mike? - Jeg vet ikke hvem som overvåker oss.
- De prøver å drepe oss! - Går det bra?
Dere er redde, men jeg trenger hjelp. Ingen kan ikke dra.
Ikke ennå. Ikke før jeg vet at alle er trygge.
De har drept uskyldige. De har sporet av toget. Det er dem!
Bare for å finne et vitne.
Det er noe hun har, og som de vil ha.
Hvis jeg ikke drepte deg, ville de drepe kona mi og sønnen min.
Men jeg vil ikke gjøre det de ber om.
Jeg trenger din hjelp. Jeg må vite hvorfor de ønsker deg død.
- Hva heter du? - Sofia.
Sofia.
Det går bra. Kom hit.
Jeg skal ikke la dem gjøre deg noe vondt.
Kan du vise meg hva du har i vesken?
Er det denne de vil ha?
- Vet du hvorfor? - På grunn av Enrique. Den var hans.
Han som hoppet fra 35. etasje?
- Ricky tok ikke livet av seg. - Var du der da han døde?
Det er greit. Fortell.
Fortell hva det var du så.
Ricky jobbet med byplanlegging.
Noen kvelder jobbet han overtid.
Da dro jeg på kontoret hans og gjorde lekser.
Jeg ventet på Ricky ved heisen da det dukket opp to menn.
Jeg så ikke ansiktene deres.
Men de var ute etter Ricky.
Jeg gjemte meg så han ikke skulle få problemer på grunn av meg.
Men de ville ha noe av ham.
Så begynte de å skrike, alle sammen.
Og jeg hørte lyden.
De slo ham. Jeg hørte at han skrek.
Han sier at han har den hjemme.
- Du tok den. - Selvfølgelig. Jeg ville hjelpe ham.
Jeg ser ut gjennom døråpningen.
Jeg ser en fyr som holder Ricky. Han slår ham.
- Han sier noe om å være edel. - Edel?
At å gjøre det rette fører til døden. Og at det ikke fins noe som er edelt.
Og så...
De bare...
Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
- Jeg skjønner det. - Jeg tok den og løp.
- Hvorfor ringte du ikke politiet? - Det kunne jeg ikke gjøre.
De som drepte ham, var politifolk.
Herregud.
Dagen etter dro jeg til en venninne. Hun kjenner noen hos FBI.
Agent Garcia sier at disken er bevis. Jeg er et vitne.
Han sier at det ikke er trygt i byen.
Han ber meg ta 18.25 toget til Cold Spring. De skal beskytte meg.
- Du har ikke sagt det til noen andre? - Nei.
Stoler venninnen din på denne agent Garcia?
Det vet jeg ikke.
Det er noen som vil ha deg til å forsvinne.
Hvis det ikke er ham... hvem er det da?
Å herregud!
- Hva faen...? - Kom igjen!
MacCauley.
Dette er førstebetjent David Hawthorne.
Toget er omringet. Du kommer deg ikke unna.
Kast ut våpenet. Mine folk kommer om bord og fører gislene i sikkerhet.
Ikke bli redde.
- Det skjer ingenting med deg. - Dette er vanlig prosedyre.
Ingen kommer til skade.
Herregud, det er en hel hær!
Agent Garcia, kom hit.
Beredskapstroppen må gjøres klar til å gå inn.
Hvor er skarpskytteren?
Skarpskytter, dette er innsatsleder. Når det er fri sikt, må jeg få beskjed.
- Dette er ille, Mike. - Det går bra, det lover jeg.
MacCauley.
Du har en gammel venn her som vil komme om bord og prate.
Sporingsenheten er på.
Vi sender direkte fra Beacon. Et tog har sporet av. Ingen skadde.
Tilbake!
Vi har lyd på betjent Murphy.
En tidligere politimann kapret toget og har tatt passasjerene som gissel.
Mike, hvordan går det?
Du vet at hvis vi ikke blir enige, tar beredskapstroppen toget med makt.
Snakk med meg, kompis.
Hvor er familien min? Politiet var på vei dit.
Jeg vet ikke hva som skjedde. Vi gjør så godt vi kan.
- Du vet ikke hva som foregår. - Så fortell.
Lukk opp og slipp meg inn. Jeg er ubevæpnet og alene.
Hvor mange mennesker har du der inne?
Hjelp meg! Får jeg ikke til noe, trekkes jeg tilbake.
Hvor mange gisler har du?
- Vi må gjøre noe. - Ja, men hva? Hva kan vi gjøre?
- 15-20. - La noen av dem gå. Hvem du vil.
Hvordan vet jeg at det er trygt for dem?
- Gislene? - Det er noen jeg må beskytte.
Er du urolig for noens sikkerhet, så send dem ut til meg.
- Ikke ennå. - Nei...
Sju år som makkere, du beskyttet meg. La noen beskytte deg nå.
Mike!
Vi kan bytte. Slipp noen gisler fri, så kan du ta meg i stedet.
De kommer ut.
Kom, kom.
Forsiktig. Den veien.
Ja, det ser ut til at gisler blir sluppet fri.
Men det er uklart hvor mange det er som er igjen.
- Var det alle? - Ja. Kom igjen.
Patruljen er på vei hjem til deg. Uten sirene.
De har merket deg.
Tar dette tid, kommer de. De vil ikke ha en politimann i skuddlinjen.
Legg fra deg våpenet. Herregud, jeg er ubevæpnet.
Be dem slukke lyskasterne.
- Slukk lyskasterne. - Slukk lyskasterne.
Takk, "kamerat".
Ingen lyd.
Du hadde rett. Det er et vitne på toget som skulle møte FBI i Cold Spring.
- FBI? Agent Garcia? - Kjenner du ham?
- Hawthorne fratok ham jurisdiksjonen. - Det er klart.
Jeg vil ha oversikt. Bekreft visuell kontakt.
Vår mann lyser i blått. Visuell kontakt.
Hva faen var det som skjedde?
Jeg snakket med deg. Så får jeg høre at du tar gisler.
De har drept tre, FBI-agenten òg. De lot toget spore av!
- Bare for å få tak i bevis. - Ja vel.
- Hvor er det? - Når Karen og Danny er trygge.
- Lokalpolitiet ringer til meg. - Ja, da venter vi.
Da venter vi.
- Hvordan går det? - Bra.
- Helt perfekt. - Bra, men jeg må tisse.
Dette er ulikt deg. Du sier at du ble lurt.
At du har et vitne. Bevis.
- Jeg tror deg, men... - Men hva?
Det betyr ingenting. Jeg må kunne bevise det.
Jeg forstår at du vil vite om familien, men jeg synes dette må avsluttes nå.
La meg få det du har, så slipper andre å lide.
Sier du det som politimann eller venn?
Jeg vet ikke. Hva ville du ha sagt til meg?
Tiden løper ut.
Jeg skjønner at du vil være edel.
Men det fins ikke noe som er edelt.
Det var deg!
Du ringte meg. Du visste om vitnet.
- Du vet hva de så. - Jeg fortalte deg jo det.
Det var en politimann som drepte ham. Du har lurt meg.
Ro deg ned, Mike.
Du drepte Enrique Mendez. Du visste at Prynne tok dette toget.
Du plukket meg ut. En tidligere politimann tar toget hver dag!
- Det visste du! - De som snakker med deg, prøver...
- Du er blitt sprø! - Fortell, for faen!
Vår mann slåss med gjerningsmannen.
Ikke skyt før du har fri sikt.
Hva skal jeg si? At du har drept tre mennesker? En FBI-agent?
At du fikk toget til å spore av og tok gisler fordi en mystisk kvinne truet deg?
- Det var deg! - Det ser ikke sånn ut.
Så legg bort våpenet før det går ut over noen du elsker.
Hvor er de? Familien min.
Jeg dreper deg!
Ja vel, ja vel! Jeg prøver å hjelpe deg.
Mange mektige mennesker har mye å tape.
De har øyne overalt. Hos FBI også!
Jeg ba dem plassere vitnet på toget. Du trengte jo penger.
Men du kunne ikke bare gjøre det hun ba om.
Svarer jeg ikke, dør familien din.
Så gi meg våpenet.
Du har ikke noe valg, Mike!
Det behøver ikke å bli sånn.
Kom igjen. Karen. Danny...
Ikke våg å si navnene deres!
Du har gjort nok, Mike.
Er det gjort? Du vet hva du har å gjøre.
Du skjønner det, Mike, jeg har også en familie.
Ok, hvem av dere er Prynne?
- Murph, hør nå her! - Jeg må bare ringe henne tilbake.
Hvem er Prynne?
Mike... Hvem av dem er Prynne?
Det er meg.
Det er jeg som er Prynne.
Nei. Hun prøver å beskytte meg.
- Jeg er Prynne. - Vent!
Det er jeg som er vitnet. Prynne.
Nei. Det er jeg som er Prynne.
De ljuger. Jeg er Prynne. Og jeg vet hva du har gjort, din jævel.
Jeg er ikke Prynne. Så...
- Ingen av oss. - Det må være noen.
- Skyt ham. - Mottatt.
La den ligge!
Murph!
Skarpskytter, har du ham i siktet?
- Nei. - Pass på gislene og vår mann.
- Har du tenkt å drepe oss alle? - Nei. Det gjør du.
Fri sikt.
Skyt.
Ubevæpnet!
Ikke rør dere! Ligg stille!
Opp mot veggen!
Legg dere ned!
- Helt ned! Flatt! - Hold opp, hold opp!
Han reddet meg! Reddet meg.
Prynne?
- Michael MacCauley? - Ja.
FBI-agent Garcia. Familien din er i sikkerhet.
Vi har anholdt tre menn utenfor huset deres.
Var han fetteren din?
Fortell hva du så.
Takk.
- Så det er her det ender? - Ja.
Neste gang tar jeg bussen.
En ting er jeg sikker på. Den fyren er en ekte helt. Noter det.
H-e-l-t. Helt. Han er en helt. Har du notert det?
- Helt. - Takk.
- Åssen er det? Har du kjæreste, eller? - Hva?
- Ja. - Er det et sterkt forhold?
- Hei, elskling. - Hei, jenta mi.
- Som du ser ut. Går det bra? - Det går fint. Hei, gutt. Går det bra?
Mrs. MacCauley, jeg tror at du kan ha mistet denne.
- Jeg har savnet den. Skal vi dra hjem? - Ja. Vi drar hjem.
- Så det er dette du gjør hver dag? - Ja, hver eneste dag.
Hjelp meg opp.
Jeg kan ikke tro det jeg hører. Er det om Murph virkelig sant?
La meg få et øyeblikk.
David.
Det har pågått etterforskning av Alex Murphy og andre ved politiet.
- Det var en kvinne. - I midten av 30-årene.
Vi undersøker overvåkningskameraer i nærheten av 86th Street.
Straks vi vet noe, sier vi fra.
Jeg er lei for at det gikk så langt.
Hør her, Mike.
Vi savner folk som deg hos politiet. De som gjør det som er rett.
Det har kommet flere detaljer i kjølvannet av...
Et vitne har visstnok gitt fra seg bevis...
Flere politifolk er innblandet.
- Mordet på en kommuneansatt... - Han prøvde å varsle...
... forbindelser både til rådhuset og borgermesterens kontor...
En sammenheng mellom embetsmenn og...
... i stort omfang, og eksisterer den gåtefulle kvinnen, hjernen bak alt?
"Det som definerer et menneske, er hva han gjør når det stormer."
Alexander Dumas.
Jeg har lest den. Storslått slutt. Er dette setet opptatt?
6.20-toget hver morgen til Chicago, 17.30-toget hjem.
- Jeg hadde aldri trodd at du pendlet. - Har vi truffet hverandre før?
Det er nok slik at selv om Alex Murphy blir tatt, så vinner du.
Hvis den 16 år gamle jenta dør på toget, så vinner du.
Du gjør jobben og forsvinner. Alt annet er utilsiktede følgeskader.
Du valgte ikke meg fordi vitnet var på toget. Du plasserte henne på toget.
Kanskje du til og med fikk meg sparket.
Plutselig hadde jeg motiv og mulighet, akkurat som Alex Murphy.
Dette var ikke hans opplegg. Du brukte oss begge to.
Jeg er ikke sikker på hva du tror kommer til å skje, Michael.
En liten ting.
Hva da?
Tekst: Johannes de Vries Medietext